Drauradweg - cyklotrasa údolím řeky Drávy (2)
![](https://5f60f9b9e8.clvaw-cdnwnd.com/e29895c36c88525a2c7ccd4cc6ecd701/200000817-6e71b6e71e/FE4FF903-CAAD-4EC2-BAD3-0B2052891191.jpeg?ph=5f60f9b9e8)
Etapa 2 - Nikolsdorf - Möllbrücke
Nebyly to sice takové zvraty jako první den, ale ani druhá etapa nebyla úplně bez překvapení. Od hotelu jsme sjely opět k zastávce vlaku, ale tentokrát proto, abychom pokračovaly po cyklotrase dál směr Spittal an der Drau a vlakem to pak vezmeme zpět.
Překvapení čtvrté - teče řeka do kopce?
Skvělé na cyklostezce vedoucí po proudu řeky je to, že musí být z kopce. I malé dítě ví, že řeka teče neteče do kopce. Včera jsme si to ostatně ověřily v první etapě. Od Lienzu už sice řeka protéká širokým údolím a je pomalejší, ale pořád je to mírně z kopce. Je to takový ten kopec převlečený za rovinu, ale když ho jedete správným směrem, cesta ubíhá a vy se zas tak moc nenadřete. Pokud se vám zdá, že je to trochu nuda, tak není, ale tvůrcům trasy se to zřejmě zdálo, tak se cesta občas odkloní od řeky do okolních hor a provede vás upravenými alpskými vesničkami, což je sice krásné, ale znamená to pořádně šlápnout do pedálů a do každé vesnicee to náležitě vyšlapat. Odměnou jsou vám sice krácné sjezdy po lesních silnicích s minimálním (pro nás dokonce nulovým) provozem po prvotřídním asfaltu, ale každý sjezd si musíte opravdu zasloužit.
Překvapení páté - kolem trasy je to samá hospoda
Už při pohledu na oficiální stránky trasy vidíte, že kolem je to samý hotel, hospoda nebo kiosek. Co ale v mapě neuvidíte, že většina z nich buď nefunguje nebo má Ruhetag nebo otvírá až v 17 hodin nebo není zas tak úplně na trase atp. Také tu probíhá záhadný úkaz, že na začátku trasy, kdy rozhodně nemáte hlad ani žízeň, protože jste před chvílí snídali, míjíte jednu hezčí a otevřenější restauraci za druhou a ve chvíli, kdy se chcete najíst se to okamžitě změní. My jsme původně chtěly jet až do Spittalu an der Drau (cca 70 km). Dohodly jsme se, že na jídlo se stavíme po asi 45 km, abychom to už pak do cíle měly jen “kousek”. Na rozdíl od výletů s Mírou, jsme si pro jistotu nebraly žádnou svačinu (na rozdíl od hospod, lavičky a odpočívadla jsou tu skutečně na každém kroku), kterou bychom rozhodně nepohrdly. Na kilometr 45 ani 46 ani 50 žádná možnost občerstvení nebyla. Blížily jsme se k Sachsenburgu, městu, do kterého jsme měly následující den přesídlit na další 4 noci. Tak tady se určitě chytneme. Bláhová představa. Na náměstí v Sachsenburgu jsou skutečně asi 4 restaurace - 3 zavřené a čtvrtá nevaří, v té jsme se alespoň napily a nezbývalo než se vydat dál směr Spittal. Sachsenburg nám okamžitě začal připadat jako místo nic a moc a začaly jsme mít obavy, jak to vůbec bude s naším zítřejším ubytováním. Byly jsme rozlámané (trasa byla náročnější, než jsme čekaly), měly jsme hlad, bylo dusno a bylo nám jasné, že těch 14 km do Spittalu už nedáme. Nezbývalo, než v další obci za Sachsenburgem, což je Möllerbrücke, zamířit na nádraží. U nádraží nás zaujal poutač na hospodu vzdálenou jen 500 metrů. Tak co, do odjezdu vlaku máme hodinu, uděláme ještě poslední pokus. Tentokrát jsme měly štěstí. Restaurace byla pěkná, sice na ceduli stálo, že vaří do dvou a pak zase od šesti, ale viděli jsme, že si tu při nejhorším dáme kávu a lákavý zmrzlinový pohár. Ulázalo se, že si dáme i jídlo, dokonce místní specialitu “Kasnudeln” (taštičky z nudlového těsta plněné v našem případě sýrovou náplní). Protože pršet začalo, až když jsme byly ve vlaku, byl to nekaonec super výlet.
Překvapení šesté - jaké označení má Drauradweg
Obecně je Drávská cyklotrasa dobře značená. Úplně bez záludností se to ale neobejde ani tady. Včera už jsme si uvykly na její označení R4, druhý den jsme se ale ocitly na R1. K té změně zřejmě došlo při přejezdu z Východního Tyrolska do Korutan. V Tyrolsku vede trasa 100% po asfaltu. Druhá etapa už je ze 30% po lesních a štěrkových cestách, nutno ale podotknout, že velmi dobře udržovaných a ačkoliv nejsem příznivcem neasfaltových povrchů, tady se mi jelo skvěle.
Sachsenburg
Musím opravit své původní vyjádření o Sachsenburgu. Když nejste tak unavení a hladoví, je to docela pěkná a upravená obec. Hotel je dobrý, pan domácí opět milý a ochotný a hlavně tu pro hotelové hosty výborně vaří. Mají tu příjemné koupaliště a můžete si udělat i procházku křížovou cestu až na zříceninu nad městem a hezký okruh lesem s vyhlídkami na Sachsenburg a okolí.